Som børn tror vi, at verden er fuld af magi.
Vi tror på myter og legender og på, at vor skæbne venter os.
Det er den verden, jeg husker.
Og ville ønske, jeg aldrig havde set.
Rocky Mountains for 10 år siden
- Her er nogen. - Gå indenfor.
Far!
- Mor! - Løb, Olivia!
Bukarest, Rumænien I dag
- Du løber da også altid. - Det kan man let få brug for.
- Vivian, han regner med, du er her. - Det er jeg så ikke.
- Det er en ære at blive udvalgt. - Og en ære at blive forladt?
Sådan gør vi nu engang.
- Jeg har ikke brug for dine råd. - Jo, du har.
- Jeg kan godt huske, da jeg var 19. - Du er stadig 19.
Meget morsomt.
Jeg blev gravid. Jeg valgte selv at blive, hvor jeg hører til.
- Hvis det er der, man hører til. - Vi har et trygt hjem her.
Takket være Gabriel. Dine forældre ville have dig i sikkerhed.
Og det er du.
Du løber kun fra dig selv.
- Er det virkelig her? - Det skulle det være.
- Vivian. Er her noget for din smag? - Jeg skal bare have en drink.
Det siger de alle sammen.
Glem det, makker.
Hun er bare genert.
Du skal ikke give op, fætter. Hun kan godt lide dig.
- Hvor er du sød. - Jeg kan høre kirkeklokker.
Hele hendes familie ville komme til brylluppet, og du ville dræbe dem.
Ja, det ville være fantastisk.
Ved du hvad? Vi er romantikere.
Der er ikke noget "vi".
Der er bare det ved romantikere...
...at de aldrig giver op.
- I mine drømme er du også øverst. - Er det mig bagefter?
- En omgang absint. Også til hende. - Er fem-kløveret kravlet ud af hulen?
Min kusine beærer os med sit selskab.
Er du kommet for at danse?
Jeg gad godt se dig danse for Gabriel.
Det ved du jo, du kommer til.
Syv år er gået. Det er snart tid.
Han skal vælge mellem flere piger.
Men ingen er som dig.
Skål for min kære Vivian og hendes strålende fremtid.
Hallo?
Er her nogen?
Spørger du mig, om der er nogen?
Hvornår er de begyndt at låse kirkerne her i landet?
- De beskytter bare et helligt sted. - Jeg har ikke stjålet noget.
Er du amerikaner?
Jeg vil ikke have ballade. Jeg har hørt om stedet her.
- Jeg måtte bare herind. - Hvad er det her?
Skitser til en graphic novel.
Ligesom de her.
- Hvilken en af dem er om ulve? - Den næste.
Jeg hedder Aiden Galvin. Jeg er på research.
Og på ulovlig grund.
Bukarest er et rent skatkammer.
Jeg har hørt, at ulve nærmest blev tilbedt her, -
- men det er nok ikke bogstavelig ment.
De kaldte dem faktisk ikke ulve, men loup garou.
- Du taler om varulve? - Ikke i gængs forstand.
De var ikke uhyrer ifølge de lokale fortællinger.
- Hvad var de så? - Man så op til dem.
De var de bedste blandt mennesker og uhyrer. En slags formskiftere.
- Men så blev de udryddet. - Ifølge fortællingerne.
- Så du laver tegneserier... - Graphic novels.
Så det handler ikke om uhyrer?
Det er jo bare os mennesker, ikke?
Gemte du dig herinde?
Vent nu lidt. Jeg skal nok gå.
Jeg vil bare vide, hvad du hedder. Du har vel et navn?
Har de navne?
Hvorfor skulle vi have navne?
Det bringer uheld at bryde ind i en kirke.
Hvad hedder du?
Jeg vil ikke med! Kør nu!
Luk mig ind! Hjælp!
Se at komme væk.
Lad nu være. Vi gør hende jo ikke noget.
- Drengene må godt more sig lidt. - Du kenderloven.
Hvad betyder en enkelt pige?
De vil komme bevæbnede i stort antal. Og de kommer efter os alle sammen.
Du kender jo rumlen.
Vi ville ikke gøre hende noget, bare lege med hende.
- Vi er klar over risikoen. - Vi kender også Gabriels lov.
Jagt i flok eller slet ikke.
Og de love, han vil pålægge dig.
Hun sover.
Gabriel... hun blev hjemme for at vente på dig.
Er du bange for mig?
Nej.
Du kender traditionen. Hver syvende år tager flokkens leder en ny kone.
Mener du ikke mage?
Du skal udvise respekt for reglerne. Uden dem overlever vi ikke.
Der findes profetier om piger som dig.
Du nedstammer fra lederne.
Kvinderne i din familie var legendariske heri byen.
Din far skulle aldrig være taget til USA. Jeg sagde, det ville gå galt.
- Du må have hadet ham. - Nej.
Men ved du, hvorfor vi har overlevet her?
Fordi vi står sammen. Din far tænkte mest på sig selv.
- Du skal ikke fornærme min familie. - Du har ingen familie, kun en arv.
Hvis du er pigen fra profetien...
...vil jeg snart fri til dig.
Jeg har set, hvad du gør ved Astrid.
Du kommer én nat, og hun græder en hel måned.
Vil du gerne være almindelig? Det er du ikke.
Bare spørg dyret i dig. Hun skal nok lære dig det.
Frygt...
Fortjente jeg ikke din respekt?
Beundrede du mig ikke det mindste?
Det er, fordi du ikke kender mit sande jeg.
Hallo, dit svin. Du må gå nu.
Hvor vil I køre mig hen?
Hvor kører I mig hen?
Din anholdelse kom i avisen. Du må være stolt af dig selv.
Hvad er det her for noget? Og hvem er du?
Kom og få et glas med mig.
Absint. Det er mit gamle ritual.
Hvorfor betalte du min kaution?
Drik.
I visse lande betragtes det som gift.
Men man får det ikke i en beskidt kanyle, og det sælges ikke til børn.
Hvad vil du? Vil du have en andel?
Vil du være med?
Hidtil er du undsluppet loven. Men heri byen er vi loven.
Og det har vi været i 5.000 år.
Vi finder ud af, hvem du har solgt dit gift til.
I morgen holdes traditionen i hævd.
Ja, nu er det meget bedre.
TURIST FORSVUNDET
Deres chokolade.
Hej!
Ulvepige!
Hej, søde. Er du klar til jagten?
Vær hilset, du nattens dronning, Bukarests skønhed.
Hun fører an i jagten. Hej, mor.
...han tror, han jager kødklumpen. Og så var det bare Gregor!
Jeg anede det ikke.
Helliget være natten.
"I frygt løb jeg hid og did med en smag af blod og chokolade i munden.
Begge lige modbydelige."
Kan du huske det?
"Steppeulven". Vi er alle fortabte sjæle.
Vi er i det mindste fortabte sammen.
Mine herskaber.
Vi samles her i aften, som vore forfædre også samledes -
- ved fuldmåne.
Vi samles i flok, for vi er en flok.
Og vi jager i flok.
Vi har overlevet i 5.000 år ved at skjule, hvem vi er.
Vi er blevet jaget ud af England, Frankrig, Amerika.
Men ikke herfra. Aldrig herfra.
Dette væsen...
...kaldes et menneske.
Men jeg kalder det for en trussel.
Menneskeheden er korrupt.
Den er kun god til at ødelægge.
Vi må statuere et eksempel og vise denne trussel, -
- at selv om vi er færre end dem, Lader vi os ikke jage væk.
Så på denne nat-
- må naturen lade os vende tilbage -
- til dem, vi virkelig er-
- i det fri, hvor vi engang holdt til.
- Skån mig. - Der ligger en flod i skoven.
Hvis du når over på den anden side, får du lov at leve videre.
Og hvis ikke, så æret være den loup garou, der tager dit liv.
Løb.
Ingen er nogensinde nået frem til floden.
Hjælp!
Hjælp mig!
Det er den, du er. Og den, du altid vil være.
Hej. Er der post til mig? Et brev? En pakke? Værelse 204.
Der er ingen post i dag.
- Gider du se efter? - Der er ikke post til nogen.
Hvor kommer det fra?
Ja, jeg er forsigtig. Gå ud og sælg noget for en gangs skyld.
Det smager ikke bedre af, at du ånder mig i nakken.
Hej, ulvepige.
- Det skal du ikke kalde mig. - Så giv mig dit navn.
- Hvordan fandt du mig? - Fandt hvem?
Vivian.
Jeg har ikke tid. Du bør ikke være her.
Så bed mig om at gå.
Gå.
- Prøv at lyde, som om du mener det. - Er der ikke gået et par uger?
- Hvorfor er du stadig i Rumænien? - Jeg forsøger at arbejde.
- Har du ikke et hjem? - Nej.
Men jeg har en togbillet og vil bruge de sidste par dage her med dig.
Det bliver min kæreste ikke glad for.
Ville du være i en kirke klokken to om natten, hvis du havde en kæreste?
Hvorfor løber du hele tiden fra mig?
Er mine tegninger så dårlige?
- Du må gå. - Nu lyder du, som om du mener det.
- Hvad vil du med mig? - Jeg vil lære dig at kende.
Jeg vil vide, hvad du drømmer om. Hvad du lavede der den nat.
Skulle jeg fortælle dig det? Du lægger ikke navn til tegneserierne.
- Har du læst mine bøger? - Du bliver nødt til at gå nu.
Giv mig bare en nat. Ellers kommer jeg hver dag og køber chokolade.
Piazza Romana i morgen aften klokken syv.
Den er til dig, ulvepige.
Hej. Det er Levnedsmiddelstyrelsen.
- Hvad er det? - Noget affald.
- Giv mig den. - Dit affald? Menneskets affald?
Hvorfor...
- Jamen dog! - Han ved det ikke.
Han illustrerer en bog om loup garou. Jeg virkede interesseret.
- Nå, så det gjorde du? - Ikke på den måde.
- Du viste ham ikke din hale? - Han ved det ikke. Lad ham være.
Ja, hvorfor skulle jeg ikke det?
Jeg er ligeglad, om du så vil have 100 kødklump-drenge.
Men du skal ikke fortælle dem noget.
Man kan boltre sig med de smukke... men man kan aldrig være sig selv.
Var det sådan med hende, du slog ihjel? Hvis han finder ud af det...
En dag bliver flokken min. Så gælder mine regler, min lov.
Jeg gør, hvad jeg vil, når jeg vil. Du holder bare mund, smukke.
Løb så. Verden vil have sin chokolade.
- Igen! - Det var anden gang.
Jeg skal tale med dig.
Hvordan har du det? Går det godt med forretningen?
Trives mæren, som du forlod min mor for?
Har du og dine venner jaget på egen hånd?
Aldrig.
Rygtet går. Du blev set sammen med hende.
- Har Vivian sagt det? - Fulgte du efter hende?
- Jeg legede bare med hende. - Legede?
Du er min søn. Men hvis det er sandt, kan jeg ikke beskytte dig.
- Det vil jeg ikke. - Vivian lyver.
Det har ikke noget med hende at gøre. Jagede du den pige?!
Jeg krummede ikke et hår på hendes smukke hoved.
Hvis menneskene får mistanke om, vi stadig er her, bliver vi udryddet.
- Vi må blive i skyggen. - Fordi vi frygter dem.
Vi er ikke længere flere millioner.
Hør nu min advarsel.
Den dag, hvor du jager uden flokken, er du død for flokken.
Hvordan ender en amerikansk pige i Rumænien?
Jeg er født herind i et miljø af udvandrede fra hele verden.
Mine forældre flyttede til USA, da jeg var lille.
- Og jeg flyttede tilbage. - Uden dine forældre?
De døde i USA, da jeg var lille. Siden da har jeg boet hos min tante.
- Kan du huske dem? - Jeg tænker på dem hver dag.
Min tante siger, at de tit tog mig med i den kirke.
Opfører du dig altid så mistænksomt?
Må du ikke gå tur med en flot, fattig kunstner?
Der kun sætter sine initialer på bogryggen. Hvad har han at skjule?
Hvis du vidste det, måtte jeg dræbe dig.
Hvordan går det med din bog? Hvad har du lært her i byen?
At varulvehistorierne er usande.
Loup garou er ikke forbandede, men velsignede.
Det dermed, at de bliver til ulve i måneskin, holder ikke.
De kan ændre form når som helst. Det er viljens kraft. Transcendens.
De tænker, at de vil ændre form, og så gør de det øjeblikkeligt.
Fra menneske til ulv.
- Det lyder smukt. - Det er det også.
Man skulle kunne dræbe dem med sølv og med ild.
Og man kan ikke blive en af dem ved at blive bidt.
Man er født som loup garou.
Og hvis man gør en loup garou ondt, hvis de kommer til at bløde, -
- så viser de dig et glimt af, hvem de er.
Det ses i øjnene.
Åh nej, er der lukket?
Der er en fantastisk tagterrasse med udsigt over hele byen.
Ikke hele byen. Skal jeg ikke vise dig et sted?
Vivian, det er privat ejendom.
Det plejer da ikke at standse dig.
Det her bliver stort.
Her bor en af byens rigeste mænd. Han er kunstsamler.
Det her slår klart mine planer.
Løb, når jeg siger til.
- Du glemte at sige "løb". - Løb.
Her har du byens bedste udsigt.
Det er alt, hvad der er tilbage af Bukarests slot.
Opført af en magyarprinsesse, som nedstammede fra loup garou.
Da magyarerne mistede magten, sagde man, ulvenes styre var forbi.
- Hvordan vidste du, de var her? - Jeg tænkte, du gerne ville se dem.
- Du er fuld af hemmeligheder. - Vil du ikke tegne dem?
Jeg har hele tiden fornemmelsen af, at du gemmer dig.
Min familie har lagt planer for mig. Der forventes noget af mig.
Hvor jeg går hen og med hvem.
Du bestemmer vel over din egen fremtid?
Jeg vil fortælle dig noget.
Min far var tidligere militærmand og misbruger.
Han sagde, at jeg skulle lære at forsvare mig.
Jeg ville bare gerne tegne, men det indgik ikke i hans planer.
En dag tog vi den helt store tur.
Jeg var 17, ville flytte hjemmefra.
Han sagde, han slog mig ihjel, hvis jeg prøvede på det.
- Og jeg prøvede på det. - Hvad skete der?
Jeg var bedre til at forsvare mig, end jeg troede.
Derfor står mit navn ikke på mine bøger.
Hvis han finder mig, dræber han mig. Jeg er eftersøgt for overfald i USA.
Jeg skriver fra de steder, jeg rejser til, og sender det til forlaget.
- Siden du var 17? - Det, jeg ville sige, er...
Jeg ved, hvordan det er ikke at have lyst til det, som de kræver af dig.
Men det er dit liv. Du får ikke et til.
Hvis jeg havde valgt anderledes...
...ville jeg ikke sidde her nu.
Skal vi ses igen?
- Nej. - Aldrig?
Jamen så farvel.
Vi kan holde det hemmeligt for din familie, hvis du helst vil det.
Det vil du også.
Hvordan ser din togbillet ud? Hvilken dato står der på den?
Jeg rev den i stykker. Jeg har inspirationen til en ny bog.
Begynder du helt forfra?
Den skal handle om magyarprinsessen og slottet i Bukarest -
- dengang i loup garous storhedstid.
- Deres storhed og fald. - Hvorfor skal de falde?
Folk, der kan forvandles til dyr? Det er da skræmmende.
Men hvis du ikke vil have, de falder...
- Hvad er der? - Jeg skar mig bare.
- Lad mig se. - Nej! Jeg må hjem nu.
- Det behøver du da ikke. - Jo, hun gør.
Pas på med min kusine, kødklump.
Ingen mand har overlevet at gøre kur til hende.
Nogle piger stjæler dit hjerte. Hun æder det.
Har hun ikke fortalt dig, hun er lovet bort? Til en vigtig mand.
Ham, der fik hende hjem, da hendes forældre blev dræbt.
De blev slagtet, og det var hendes skyld.
- Hvad snakker han om? - Hun er optaget, makker.
Hun står i gæld til en mand. Du får hende ikke.
Sikke en god steg, hva'
- Rødt kød. - Skrid ad helvede til.
Ja, der ender jeg nok.
- Hvad mener han med, du er optaget? - Vi kan ikke ses mere.
Vi kan gøre, hvad vi vil. Hvad fanden er der galt?
- Jeg har fortalt dig om min familie. - Jeg skider på din familie.
Ejer de dig? Får de lov til det?
Jeg vil ikke have dig på samvittigheden.
De taler om vores hemmeligheder.
De andre fire overhørte det.
Beskytter hun flokken?
- Hvem er han? - En kødklump.
Amerikaner.
Hun taler med ham om loup garou.
Eller står Vivian overloven?
Er hun blevet forelsket i ham?
Så klarer du det for mig.
- Gør jeg? - Ja. Du ved, hvad der må gøres.
Bestik ham, tru ham.
Han bliver ikke en nat til her i byen. Hvis han bliver, dør han.
Tilgiv mig. Der er så meget at sige og så lidt tid.
Mød mig ved Silestru-kapellet nord for byen i aften klokken seks.
Vivian.
Et dejligt sted at blive stedt til hvile, ikke?
Det blev bygget i det trettende århundrede.
På jord fra Det Hellige Land.
Så mange ville begraves her, at kirkegården flød over.
Så måtte de improvisere.
- Hvor er Vivian? - Jeg håber, de synes, her er fint.
- Jeg spurgte: Hvor er Vivian? - Ikke sammen med dig.
Lille Vivian er som et såret dyr. Hun har fået knust sit hjerte.
- Så du er her for at beskytte hende? - Kun mod sig selv.
- Nå, hvornår afgår dit tog? - Og hvis jeg ikke er med det?
Så kommer resterne af dig med.
Medmindre du vil begraves her. Vi kan bruge dig som loftventilator.
- Hvorfor er jeg en trussel? - Hun er en sart pige.
Hvorfor føler du dig truet?
Nej nej, min ven. Du kan søreme ikke true mig.
Det her er en trussel.
Du forlader Rumænien med det næste tog. Du kontakter hende aldrig igen.
Hvis du så meget som siger hendes navn...
Jeg taler endnu.
Se nu, hvad du har gjort.
Din dumme kødklump. Jeg kom her for at redde dig, advare dig.
Men nu... er du min.
Velsign dette måltid...
Jeg tager med toget. Det lover jeg dig.
Jeg er toget.
Åh gud... sølv.
Nå, din legekammerat blev hjemme?
- Kom og besøg mig. - Ikke i aften, Astrid.
Du kan ændre de gamle love. Hvorfor lige syv år?
- Rigtige ulve parrer sig for livet. - Jeg vil ikke høre et ord mere.
Kom nu. Vi plejede at fyre op under det hele.
Vi bliver alle sammen ældre. Man kan godt ældes med værdighed.
Aiden?
Hvad er der sket, Aiden?
Det var din fætter.
Hold dig væk.
- Hvorfor ved du så meget om ulve? - Hvor slemt står det til med dig?
Fordi du vidste, at han var en loup garou?
Som i legenden? Som i tegneserierne?
Hvor er han?
Han er uddød.
Tag den.
Tag den så. Det er sølv.
- Jeg ville beskytte dig. - Mod hvem? Mod dig selv?
- Du findes ikke. - Forlad byen. Forlad Rumænien.
Hvis de finder dig, slår de dig ihjel.
- Hvad kunne jeg gøre? - Mit liv er forbi. Jeg har myrdet.
De finder mine fingeraftryk. Hvad skal jeg sige?
- Hvad vil du sige til dem? - Det var også for meget forlangt.
- Bare at møde en menneskepige. - Jeg ville aldrig...
Det er for sent nu.
Hvis du overhovedet holdt af mig, var du gået, før vi mødte hinanden.
Kan jeg hjælpe Dem med noget?
Ja, det kan De faktisk.
- Er det her ægte sølv? - Naturligvis.
Tak.
Vi tog ud for at lede efter ham.
Han havde været væk så længe.
- Hvad er der, Vivian? - Hans bil holder udenfor.
Hvad er der sket?
Din søn er død.
Hans død skal blive hævnet.
- Har du brug for hjælp? - Nej tak. Jeg venter bare på toget.
Det korrekte svar er "ja".
Mine herskaber.
Mennesket har tvunget os til at skjule vores sande natur.
Han har forfulgt os i århundreder.
I går tog han endnu et liv.
Min søns liv.
Vi skal få hævn.
For hans morder er lige her.
Nej! Rafe ville slå ham ihjel.
Han kendte vores hemmelighed, fordi en af os lod ham komme tæt på.
Hvor ved du det fra?
Sendte du Rafe ud for at jage ham?
- Han skal betale med sit eget blod. - Sendte du din søn i døden for mig?
Så er det nok!
Hvis han får lov at leve, -
- vil han sende jægere ud efter os ligesom dem, der dræbte din familie.
Og så vil det igen være din skyld.
Der er en flod i skoven. Når du til den anden side, får du lov at leve.
Nej.
Ønsk din fjende held og lykke.
Ønsk ham held og lykke.
Løb.
Du betragter mennesker som hjerteløse mordere. Hvad er vi så?
Vi dræber kun for at overleve.
Lad hende vente i bilen, til jeg er tilbage.
Din dumme tøs.
Bække fører til floder.
Jeg kom jo over på den anden side af floden.
Jeg kom over den skide flod.
Åh nej.
Undskyld.
Du må ikke slå mig ihjel.
Hold fast i mig. Nu kommer vi til vejen.
- Du skal på sygehuset. - Nej, det gør det kun værre.
- Hvor skal jeg så hjælpe dig hen? - Der er et sted...
Vivian? Er du hjemme?
Her leder de ikke efter os. Det er et filmselskab.
Ved du, hvad man bruger til at fremkalde billeder? Sølv.
De siger, at vi selv nu til dags vil dø af at indhalere det.
- Er det rigtigt? - Jeg har det allerede i blodet.
Og det forsvinder ikke igen. Men man kan blive behandlet.
- Hvordan? - Der findes et antiserum mod sølv.
Jeg ved, hvor jeg kan finde det, når natten falder på.
Vivian!
- Du er ikke gået? - Jeg har ikke så mange at stole på.
Jeg har aldrig slået ihjel. Ved deres jagter.
- Du må tro mig. - Hvorfor tager du overhovedet med?
Jeg lever ikke for jagten. Men jeg elsker at løbe.
At føle mig fri.
Det var gennem mine spor, at jægerne fandt vores hus.
- Det var ikke din skyld. - Menneskene slår os ihjel.
Vi slår dem ihjel, fordi vi har lært at frygte alle andre racer.
Er det frygt, du føler nu? Eller er det noget andet?
Det er frygt.
Frygten for, hvad du vil gøre?
Frygten for, hvad du tænker om mig.
Dengang jeg tegnede dig som en loup garou, -
- ville jeg ønske, du var virkelig.
Hvorfor skulle jeg så ønske det anderledes nu?
- Du kan godt styre det. - Jeg kan styre det.
Hvor ville hun mon gemme sig? Hvor jeg sagde, hun ikke skulle.
- Det må du ikke. - Han er ikke en af os.
Lad være. Det behøver ikke være sådan.
Mennesket dræbte min søster. Mennesket dræbte min søn.
Gabriel fik Rafe slået ihjel.
Og han vil også slå mig ihjel. Det er hans form for retfærdighed.
Jeg beskytter dig. Jeg forklarer ham det.
Som du forklarer ham, at han er din? Din første kærlighed knustes brat.
Du må ikke tage min fra mig.
Er det sølv?
Vi henter antigen på apoteket. Og så forlader vi byen.
Han kan ikke elske dig, hvis han frygter dig.
Skal jeg fornægte kærligheden? Vil du sige, der er andet i livet?
Løb, min lille pige. Løb ud i friheden.
Jeg har en recept.
Hænderne på disken. Han er en af Gabriels folk.
Du må være ude i en hårrejsende situation.
Har du fået en splint i poten?
Frisker som limonade på en varm sommerdag.
Stands! Smid våbnet.
Jeg beklager, min lodne ven. Smid våbnet.
Vær forsigtig.
Løb!
Hvor mange af os skal dø, før du er glad?
Jeg kan lugte ham på dig.
Her forsøger man at drive en stille og rolig forretning.
Min nye yndlingskunde.
Giv mig dit antigen, dine kugler og dit støv.
Hvordan føles det at være buret inde, sådan som menneskene vil have dig?
Du kunne være blevet en inspirationskilde for dit folk.
Men se dig nu. Vores største skamplet.
Når du stoler på dem, fordømmer du os.
Vi fordømmer os selv.
Er vi ikke halvt menneske? Det, du fornægter, er en del af dig selv.
Det er ikke en del af mig, kun en del af dig.
Jeg skider på dig og dine traditioner.
I er flokkens fremtid. I skal bestemme hendes skæbne.
Har du nogensinde elsket noget? Magt? Had? Frygt?
Du er den mest menneskelige af os.
Ifølge den gamle profeti vil en pige fra lederslægten herske over os-
- og lede os ind i en ny storhedstid, håbets æra. Jeg troede, det var dig.
Og hvordan skulle håbets æra forme sig? Hvor mange blodudgydelser?
Det finder vi ud af i aften. Der skal vi to ud at jage.
Han er her!
Drik ud.
Den er til dig...
...og hele menneskeheden.
Vil du skyde din egen familie?
Vil du være som jægeren den vinternat?
Så vil jeg vende dig ryggen. Du fortjener ikke bedre.
Skyd ham.
Det kan jeg ikke.
Skyd ham.
Det kan jeg ikke.
Hjælp, Vivian!
Jeg håber, I kan genkende håbets æra, når den kommer.
Bagdøren!
Hvordan slipper vi ud af byen, hvis de holder øje overalt?
Der er ét sted, de ikke kommer.
Det her er min verden. Det er mit folk.
De tror på profetien og skæbnen.
Jeg tror, vi skaber vor egen skæbne.
Hvor skal vi hen?
Til håbets æra?
Vi kunne også tage til Paris.